![1000 1973 The Eternal Menorah](/images/exhibit-permanent/1000-1973_The_Eternal_Menorah.webp)
ליצירה גוון נחושתי מוזהב והיא בנויה מחמישה לוחות, המעניקים תחושה חגיגית. נראות בה חמש דמויות הניצבות בפולחן סביב המנורה, המורכבת מאותיות עבריות מסוגננות. קני המנורה מעוצבים ככפתור ופרח, כפי שמופיע בתורה. הדמויות עטויות גלימות ונראות כצומחות הישר מהאותיות שמתחתן, צמיחה המרמזת על עלייה מספרה ארצית אל עבר ספרה רוחנית בעבודת הקודש של המנורה, ששכנה בקודש הקודשים שבמקדש. אולי זאת המנורה משער טיטוס, אשר לה שבעה קנים ובסיס המזכיר את המדרגות שעליהן היה הכוהן הגדול עולה כדי להיטיב את הנרות.
הדמויות מאורגנות כשני זוגות בתמונת מראה ודמות יחידה חמישית הניצבת משמאלן. האם אלו הכוהנים שהורשו להיכנס לקודש, שכן לקודש הקודשים רק הכוהן הגדול נכנס? הדמויות הן דמויות אנוש, ללא מגדר ברור, ובאורח זה משקפות דמויות אוניברסליות. המעבר מהארצי לרוחני מגיע לשיאו בכדורי הזהב השלמים. קסטל, רב-אמן גם מהבחינה הטכנית, השתמש בחומצת נחושת, אותה פיזר על הבזלת השחורה והלחה כדי לקבל את הגוון המוכסף והמוזהב שביקש. אבני טורקיז מתמנע העניקו ליצירה הבזקי נחושת מחומצנת, המעבירה תחושה של דבר עתיק, מיושן.
ליצירת מופת זו קדמה עבודה אחרת, אותה העניק משה קסטל לרעייתו בלהה ליום הולדתה החמישים בשנת 1972 (ומצויה אף היא באוסף המוזיאון ובתצוגת הקבע). קיים קשר בין שתי יצירות אלה לבין יצירת מופת נוספת, "מגילת הזהב", שהכין קסטל למשכן נשיאי ישראל. בכולן הדמויות עשויות חוטים מתכתיים בעיצוב ארכני ואוורירי, המזכיר את פסליו של אלברטו ג'אקומטי, שקסטל חלק סטודיו איתו במשך כתריסר שנים בפריז.
ספרות:
משה קסטל. תערוכה רטרוספקטיבית. יצירות משנים 1928-1973 (מוזיאון תל-אביב לאמנות, 1974), יצירה 131.
קסטל. מבחר יצירות מהאוסף (מוזיאון הצייר משה קסטל, 2018), עמ' 33.
הדמויות מאורגנות כשני זוגות בתמונת מראה ודמות יחידה חמישית הניצבת משמאלן. האם אלו הכוהנים שהורשו להיכנס לקודש, שכן לקודש הקודשים רק הכוהן הגדול נכנס? הדמויות הן דמויות אנוש, ללא מגדר ברור, ובאורח זה משקפות דמויות אוניברסליות. המעבר מהארצי לרוחני מגיע לשיאו בכדורי הזהב השלמים. קסטל, רב-אמן גם מהבחינה הטכנית, השתמש בחומצת נחושת, אותה פיזר על הבזלת השחורה והלחה כדי לקבל את הגוון המוכסף והמוזהב שביקש. אבני טורקיז מתמנע העניקו ליצירה הבזקי נחושת מחומצנת, המעבירה תחושה של דבר עתיק, מיושן.
ליצירת מופת זו קדמה עבודה אחרת, אותה העניק משה קסטל לרעייתו בלהה ליום הולדתה החמישים בשנת 1972 (ומצויה אף היא באוסף המוזיאון ובתצוגת הקבע). קיים קשר בין שתי יצירות אלה לבין יצירת מופת נוספת, "מגילת הזהב", שהכין קסטל למשכן נשיאי ישראל. בכולן הדמויות עשויות חוטים מתכתיים בעיצוב ארכני ואוורירי, המזכיר את פסליו של אלברטו ג'אקומטי, שקסטל חלק סטודיו איתו במשך כתריסר שנים בפריז.
ספרות:
משה קסטל. תערוכה רטרוספקטיבית. יצירות משנים 1928-1973 (מוזיאון תל-אביב לאמנות, 1974), יצירה 131.
קסטל. מבחר יצירות מהאוסף (מוזיאון הצייר משה קסטל, 2018), עמ' 33.